Lyrics
Com un artesà cuidant la seva gavardina
Porto l'art que sanarà tota la teva agonia
Entre les cendres fosques on l'ànima patia
Trobaràs el teu motor per fer tot el que somies
El perill ens crema, incendiem la sala
M'agrada jugar amb ell, sentir que el tren s'escapa
Pujar quan està en marxa, marxant de la ciutat
Engegar a la merda al món buscant felicitat
Per un segon parat a pensar en tot el que has après
Masses condicions, érem inconscients
Ens van dir de seguir la corrent del torrent
Som dos rebels que ens creiem afluents
Ets diferent, ets emergent, ets puto foc ardent
Entre tanta merda que mana, tu saps el que val més
Les emocions et guien, l'experiència prevaleix
Canvia l'eix de la trajectòria per ser tu mateix
Sortir de la gàbia que em tenia près
Gaudir del viatge fins que ja no quedi res
VOLARÉ, VOLARÉ, VOLARÉ, VOLARÉ
Sortir de la gàbia que em tenia près
Gaudir del viatge fins que ja no quedi res
VOLARÉ, VOLARÉ, VOLARÉ, VOLARÉ
Ja són masses les paraules que tu amagues i empresones
Masses les hores que vull estar amb certes persones
Vull parar el temps i quedar-me amb tu, una estona
Entre el bosc, les onades i el vent de la zona
A vegades vull estar sol, no sentir-me poc
Gestionar cada problema trobant el propi consol
Per alçar el vol, passar el dol, canviant el rol de joc
Sentir al pit el beat que trenqui el límit amb el cor
Tard o d'hora tot arriba tot canvia tot moria
Pensant massa en el que passa i així passes tots els dies
Despertar l'essència quan estava dormida
Evadida, submergida dins l'aura destruïda
Solament encén la llum de la teva ment
Realment ens hem fet més forts caient al ciment
En busca de l'aliment que nodreixi la teva arrel
Des del cel on volàvem, fins l'espai on morirem
Sortir de la gàbia que em tenia près
Gaudir del viatge fins que ja no quedi res
VOLARÉ, VOLARÉ, VOLARÉ, VOLARÉ
Sortir de la gàbia que em tenia près
Gaudir del viatge fins que ja no quedi res
VOLARÉ, VOLARÉ, VOLARÉ, VOLARÉ
Caerse y levantarse es un ciclo inevitable
El tiempo de la arena se me pasa insuficiente
Las ganas de perderme me resultan insaciables
No dejes que el miedo te coma si yo estoy enfrente
Demente, yo soy el primero que cae en el barro
Rapeo, lloro, rio mi trabajo
Y la paradoja tu la tienes que entender
Si solo tienes una vida vamos a pasarlo bien
Te canto al oído, mi último suspiro
Por si ya me he ido, o me quedo contigo
Efímera expresión, que sale del corazón
Déjate llevar al ritmo de mis latidos
Viviendo recuerdos no me acuerdo si estoy vivo
Donde todo lo vivido se queda en el olvido
Pero nunca olvida tu reflejo en el camino
Es el que le dio vida, a los cinco sentidos
Sortir de la gàbia que em tenia près
Gaudir del viatge fins que ja no quedi res
VOLARÉ, VOLARÉ, VOLARÉ, VOLARÉ
VOLARÉ, VOLARÉ, VOLARÉ.
Writer(s): Gerard Puebla
Lyrics powered by www.musixmatch.com